סרטים+מצוירים+-+מעין+מוריה+ז



 **//__ממציאים__//** האחים לומייר- עבדו בחנות צילום של אביהם. אחד בתור כימאי, והשני כמנהל. הם מ [|ממציאי] ה [|טכנולוגיה] הבסיסית ( [|מצלמה], [|סרט צילום] , [|מקרן] ) המשמשת בצילום ה [|קולנועי] , וכן היו ה [|במאים] הראשונים של סרטי ﻿﻿ [|ראינוע] ﻿﻿. בשנת [|1892] החלו האחרים לומייר להתעניין בראינוע. באותו הזמן הפעיל [|תומאס אלווה אדיסון] ב [|פריז] את ה" [|קינטוסקופ] " – מעין חריץ הצצה אל תא שבו הוקרנו סרטים באורך של דקות ספורות. לואי לומייר הצליח לפענח את סוד פעולת המכשיר, והחל מיד לחשוב על שיפורים למכשיר. ב- [|13 בפברואר] [|1895] רשמו האחים לומייר [|פטנט] על מצלמה "סינמטוגרפית", ששימשה גם כמקרן, וכמכונה להדפסת עותקים נוספים מן הסרטים שצולמו. אחד החידושים העיקריים היה השימוש בנקבים קטנים משני צידי סרט הצילום על מנת לאפשר תנועה רציפה של הסרט. בתחילה השתמשו האחים בסרט מ [|נייר], אך לאחר זמן מה עברו ל [|צלולואיד] ב- [|28 בדצמבר] [|1895] החליטו האחים לומייר להקרין את סרטיהם באופן מסחרי, והציגו תוכנית שהורכבה משלושה סרטים באורך של דקה. בשנת [|1896] החליטו האחים להפנות את תשומת לבם לצילום. בשנת [|1903] רשמו פטנט על צילום צבעוני, שנקרא "אוטוכרום לומייר", והופץ באופן מסחרי בשנת [|1907]. בשנים אלו היה מפעלם בין גדולי יצרני חומרי הצילום ב [|אירופה]. מלייס- היה [|קוסם], [|שחקן] ואיש [|קרקס] [|צרפתי] , אשר התלהב מהאפשרויות הכרוכות באמנות הראינוע. בתחילה היה מפיץ נודד של סרטי האחים לומייר, אך לאחר מכן החל לייצר סרטים בעצמו. סרטיו הראשונים התבססו על האפשרויות הטכניות החדשות שגילה, לעתים במקרה, כגון הרצת תמונות במהירות כפולה, פוטומונטאז', וכיוצא בזה. מלייס הוא שגילה טכניקות של מעבר בין סצינות, פתיחה, סגירה ושילוב שהפכו לכלי בסיסי בשפה הקולנועית. מלייס ייצר כמאתיים סרטים. משלב מסוים מאס בסרטי הפלאים המבוססים על תעלולי מצלמה, והחל בבימוי. מלייס הוא במאי הסרטים הראשון. ליצירת סרטו "לכלוכית" ב- [|1900] כתב תסריט מראש, בנה תפאורה, הזמין שחקנים וביים. פעולות אלו, הנראות כמובנות מאליהן כיום, נראו מהפכניות בעידן בו יצירת סרט הייתה כרוכה ביציאה אל הרחוב, או אל זירת התרחשות ציבורית, וצילום הנעשה בו. מלייס היה גם אביו של סרט [|המדע הבדיוני] כאשר בשנת [|1902] צילם את הסרט "מסע אל הירח". מלייס הפך לתקנית את יצירתם של סרטים בני 15 דקות המציגים מספר סצינות. ניתן לומר כי האחים לומייר פיתחו את הבסיס הטכנולוגי ליצירת הסרטים, אך רק מלייס היה זה שפיתח את הבסיס הרעיוני. גריפית- הקולנוע זכה לקבל ממנו דחיפה גדולה. סרטיו הראשונים היו במסורת שהייתה באותם ימים, סרטים קצרים בני כמה דקות לרוב ללא עריכה אלא הדבקה פשוטה עם עלילה סימבולית בלבד. בשנת [|1915] ביים את סרטו הראשון החשוב " [|לידתה של אומה] ". הסרט יצר למעשה את שפת הקולנוע כפי שאנו מכירים אותה היום. הבנייה הדרמטית של סצנות, השימוש ב" [|קלוז אפ] " כדי ליצור הזדהות רגשית, הקונספציה שאחרי [|שוט] של אדם מסתכל יבוא הדבר שהוא רואה וכו'. מדובר ביצירה שהולידה את הקולנוע. שנה לאחר סרט זה ובעקבות התקפות חוזרות ונשנות על גזענות מביים גריפית את " [|אי-סובלנות] " (1916) שעוסק במעשי אי-סובלנות בהיסטוריה. בסרט ארבעה סיפורים, אחד בארצות הברית של אותה תקופה, השני בבבל, השלישי מתרחש בפאריס של המאה ה-16 והאחרון מתרחש ב [|ממלכת יהודה] בעת משפטו של [|ישו]. הסרט כלל סצנות המונים ותפאורות בגובה עשרות מטרים, מצלמות שהועלו עם מעליות, ועוד המצאות רבות שהופכות את הסרט, שאורכו 163 דק' לתצוגת איכות קולנועית אדיסון- [|11 בפברואר] [|1847] - [|18 באוקטובר] [|1931]. היה [|ממציא] ו [|איש עסקים] [|אמריקאי] אשר המציא ופיתח מוצרים רבים שנועדו לצריכה המונית, בהם [|נורת החשמל], [|פונוגרף] , ה [|טלגרף] הדו הכיווני ועוד. בזמנו נחשב אדיסון לממציא הגדול והמפורסם בעולם ("הקוסם ממנלו פארק"), הוא רשם מספר שיא של [|פטנטים] ברחבי העולם - 1,093. רבים מהפטנטים שלו היו שיכלול של המצאות קודמות (למשל ה [|טלפון] ) עליהם עבדו בין היתר רבים מעובדיו. ביקורת שהושמעה כלפי אדיסון הייתה כי אינו משתף אחרים בקרדיט על ההמצאות. אדיסון התחיל את חברת הפטנטים של סרטי הקולנוע ( Motion Picture PatentsCompany), שהייתה ידועה גם כ [|מונופול של אדיסון] (Edison Trust). חברה זו הייתה [|תאגיד] של תשעת אולפני ה [|סרטים] המרכזיים באותה תקופה. **//__ צלולואיד __//** בניסיון להכין חומר [|סינתטי] כתחליף מלאכותי ל [|שנהב], פיתח [|אלכסנדר פרקרס] "שנהב סינתטי", שנקרא "פירוקלין" ( pyroxlin), ששווק בשם המסחרי "פארקסין". פרקסין נעשה מצלולוזה שעברה טיפול בחומצה חנקתית (3HNO) וב [|ממס]. התוצר שהתקבל היה קשה, דמוי שנהב, וניתן היה ל [|עיצוב] לאחר חימום. אך ברמה התעשייתית פרקרס נכשל בגלל העדר הממס המתאים, שהוביל לכך שמוצרי הפארקסין נקרעו ונשברו לאחר תקופת שימוש קצרה.  ה [|מדפיס] וה [|ממציא] החובב האמריקאי [|ג'ון ווסלי היאט] המשיך בפיתוח החומר וגילה ש [|קמפור] ייצלח כממס בתהליך הייצור. היאט התחיל בעיצוב מכשור תעשייתי בסיסי ליצור חומרים פלסטיים ברמה טובה. היאט קרא לחומרים הפלסטיים החדשים " צלולואידים" היות שצלולוזה הייתה המרכיב העיקרי בהם. החומרים הוצגו ב- [|1863]. צלולואיד התגלה כחומר עם יישומים מגוונים. מצלולואיד ניתן ליצר: שיניים תותבות, בגדים, מחוכים, תחליף לשנהב, תחליף למשי ועוד. תעשיית [|סרטי הצילום] השתמשה בכמות גדולה של צלולואיד. למרות יתרונותיו הרבים, היו לצלולואיד גם כמה חסרונות:. עם הזמן הצהיב הצלולואיד ונהיה שביר, וחמור יותר - זהו חומר דליק ביותר (צלולוזה יחד עם [|חומצה חנקתית] היו ממרכיבי [|אבק השריפה] ). זהו ה [|פלסטיק] הראשון שיוצר באורח מסחרי, כבר ב [|סוף המאה ה-19]. על אף שבשימושים רבים החליפו אותו חומרים פלסטיים פחות דליקים, לשימושים ייחודים רבים הוא עדיין החומר המתאים ביותר בזכות עמידותו בפני [|מים], [|שמנים] וחומצות בריכוז נמוך.

**//__ סרט צילום __//**  החומרים המשמשים להכנת סרטי צילום הינם לרוב [|מלחי] [|כסף] ; רובם נעשים כהים בעקבות חשיפתם ל [|אור]. הם מתפרקים לגרגרים זערערים של כסף [|מתכתי] כהה, אפילו מבלי שעברו תהליך פיתוח. ניתן לראות זאת כאשר מוציאים – באפלה – דף של נייר צילום ומניחים על צדו הרגיש לאור עצם אטום, כגון צרור מפתחות. הנחת דף הנייר עם המפתחות ב [|אור השמש] תגרום לכך שלאט-לאט ישנו המלחים הרגישים לאור את [|צבעם]. לאחר הרמת המפתחות תישאר צורתם בבירור על הנייר כנגטיב. **//__ פסקול, כתוביות ומצע __//**  בנוסף לתמונות, חלק בלתי נפרד של הסרט הוא ה [|פסקול] שלו, המכיל את ה [|צלילים] ואת הקולות המלווים את תמונות הסרט.  ישנם סרטים בהם פס הקול הוא "השחקן הראשי" והציר סביבו נוצר הסרט. במקרים אלה הסרט "משרת" את פס הקול ולא להפך. דוגמאות לכך הם " [|פנטזיה] " מבית היוצר של [|חברת וולט דיסני] ו"אלגרו נון-טרופו" מבית היוצר של חברת Bozzetto Film. כשהפסקול של סרט קולנוע כולל שירים או יצירות [|מוזיקליות] רבות, נהוג להדפיסו על-גבי [|קלטות] ו [|תקליטורים] ולמוכרו בנפרד מהסרט. במקרים רבים בתולדות הקולנוע זכו פסקולים להצלחה גדולה יותר אף משל הסרט עצמו. בסרטי הקולנוע הקול מוקלט כרצועה צרה לאורך שוליו של הסרט. פס הקול נקרא על ידי [|תא פוטואלקטרי] המכיל [|נורה] משלו, בתוך [|מקרן הקולנוע]. עם המעבר לסרטים ב [|סטריאו] הוכפל פס הקול והוא מכיל שתי רצועות. הפסקול אומנם נקרא על ידי המקרן, אך החלק הקורא אותו שונה מהחלק המקרין את התמונות על המסך. ככלל, מקרן קולנוע מכיל ארבעה חלקים. גלגל עליון (או קטע ממגש, בהקרנה במגשים) שעליו אסוף חלק הסרט שטרם הוקרן, מערכת הקרנת התמונה, מערכת קריאת הקול והגלגל התחתון (או קטע ממגש, בהקרנה במגשים) שאוסף את חלק הסרט שכבר הוקרן. אי אפשר לשלב את קורא הקול במערכת הקרנת התמונה משום שהפילם עובר בפולסים על פני העדשה, אך עובר באופן רציף על פני קורא הקול. גם בסרטי וידאו אותות הקול נקראים על ידי חלק שונה של מכשיר הווידאו מזה הקורא את אותות התמונה. אך הדבר נעשה באופן שונה מזה שבמקרן קולנוע. בתחילת הסרט מופיעות בדרך כלל כתוביות פתיחה - כתוביות בשפתו של הסרט המציגות את שם הסרט ואת יוצריו העיקריים: ה [|מפיק], ה [|במאי] ו [|שחקנים] הראשיים. בסיום הסרט מופיעות כתוביות סיום, ובהן שמות כל המשתתפים ביצירת הסרט (למעט [|ניצבים] ) - שחקנים ואנשי הפקה. כן ניתן [|קרדיט] לגורמים שסייעו בדרכים שונות להפקת הסרט - גופים שתרמו למימון ההפקה, גופים שאפשרו צילום של הסרט במבנים שבבעלותם, גופים שסיפקו חומר ארכיוני ועוד. העניין של הצופים בכתוביות הסיום נמוך, ורבים יוצאים מאולם הקולנוע עם תחילת הקרנתן של הכתוביות. לעתים ניתן קטע עלילתי לאחר כתוביות הסיום, וכופה על הצופים להמתין עד גמר הקרנתן של כתוביות הסיום (דוגמה: הסרט [|שודדי הקאריביים: סוף העולם] ). בסרטי [|ראינוע] שולבו כתוביות גם בגוף הסרט, כתחליף למילים, שלא נשמעו בסרטים אלה. לעתים רחוקות משולבות כתוביות גם בסרטי קולנוע, כחלק ממרכיבי הסרט. בסרט " [|הרומן שלי עם אנני] ", למשל, מוצגות כתוביות החושפות את מחשבותיה האמיתיות של הדמות (בסתירה לדיאלוג). בנוסף לכתוביות אלה, שהן חלק אינטגרלי של הסרט, כאשר הוא מוקרן בפני צופים שאינם דוברים את שפת הסרט, נלוות אליו [|כתוביות תרגום], שמכילות תרגום של הנאמר בפסקול. בעשרות השנים הראשונות לקיום הקולנוע, צולמו סרטי קולנוע על גבי [|סרט צילום]. מאפיין פיזי של סרט הצילום הוא רוחבו: 8 מ"מ, 16 מ"מ, 35 מ"מ (הרוחב הנפוץ בסרטים להקרנה מסחרית) ו-70 מ"מ. עם המצאת [|קלטת הווידאו] הופצו סרטים לצפייה ביתית בקלטות וידאו, ולאחר מכן עברה הפצת סרטים לצפייה ביתית ל- [|DVD]. בעוד שסרט צילום ובקלטת וידאו הופצו כל חלקי הסרט כמקשה אחת, בהפצתו ב-DVD ישנה הפרדה בין הסרט (תמונה וקול) ובין כתוביות התרגום, כך שכל צופה יכול לבחור את הכתוביות בשפה המתאימה לו (מבין מבחר השפות המוצע). **//__ מהירות הצילום וההקרנה __//** עד לשנת [|1925] צולמו הסרטים האילמים במהירות נמוכה יותר מזו של סרטי הקולנוע. בדרך כלל צולמו הסרטים במהירות שבין 16 ל-23 תמונות לשנייה, כאשר המהירות המקובלת לקולנוע היא 24 תמונות לשנייה. סרטים אילמים מקוריים המוקרנים במכונת קולנוע רגילה (בעלת מהירות קבועה של 24 תמונות לשנייה) ייראו בהקרנה כקופצניים ומהירים בצורה בלתי טבעית, דבר שמגביר את ניכורו של הצופה המודרני מן המתרחש על המסך. מאחר שמכונות עם מהירות הקרנה משתנה הן נדירות, הותאמו במעבדות סרטים אילמים להקרנה במכונות קולנוע רגילות וזאת בתוספת של פסקול המדמה את ההקרנות בעבר כשהסרט היה אילם. עם זאת, כמה סצינות צולמו במתכוון במהירות נמוכה יותר, על מנת ליצור רושם מכוון של פעולה מהירה וקופצנות, טכניקה שהייתה נהוגה במיוחד בקומדיות ה [|סלפסטיק] של הבמאי [|מאק סנט]. ישנם סרטים שאין לדעת מהי המהירות בה צולמו, ומכיוון שהצילום נעשה באופן ידני, ייתכנו אף שינויים לאורך אותו סרט עצמו. ישנם ויכוחים רבים בין מומחים לקולנוע על מהירות ההקרנה של סרטים מתקופה זו, במיוחד אלו ששוחזרו והועלו לפורמטים מודרניים כגון [|DVD] **//__ הנפשה __//**  הסרטים המצוירים מיוצרים בטכניקת ה [|אנימציה] ( [|הנפשה] בעברית).  [|הנפשה] זהו תהליך שבו כל תמונה ב <span style="color: windowtext; font-size: 12pt; line-height: 150%; text-decoration: none; text-underline: none;">[|סרט] מופקת בנפרד, אם באמצעות <span style="color: windowtext; font-size: 12pt; line-height: 150%; text-decoration: none; text-underline: none;">[|מחשב], צילום של תמונה מצוירת, או באמצעות צילום סדרת שינויים למודל פיזי. כשכל התמונות מצורפות ביחד, במהירות של לפחות 24 תמונות בשנייה, נוצרת אשליה של תנועה רצופה. לפני התפתחות ההנפשה הממוחשבת, תהליך זה היה ארוך ומייגע ודרש בדרך כלל צוות של אנשים מיומנים. נהוג לחשוב שבעזרת <span style="color: windowtext; font-size: 12pt; line-height: 150%; text-decoration: none; text-underline: none;">[|מחשב] התהליך פשוט יותר, אך למעשה תרומתה של <span style="color: windowtext; font-size: 12pt; line-height: 150%; text-decoration: none; text-underline: none;">[|ההנפשה הממוחשבת] היא בעיקר הרחבת התהליך ומתן אפשרויות נוספות לביצועו. אם אנו צופים בטלוויזיה התנועה בעצם לא קיימת מה שאנו רואים זו השלייה של תנועה. השלייה זו נוצרת ע"י הקרנה של רצף תמונות סטטיות בזו אחר זו כשכל אחת שונה במעט מקודמתה. וכך נוצרת השליית התנועה. את השליית התנועה ניתן להבין בעזרת ציורים שמציירים על ספרון קטן וכל ציור שונה במעט מקודמו וכאשר נדפדף במהירות תתגלה בפנינו אשליית תנועה.כל ציור הוא סטטי ונשאר סטטי אך בגלל החלפת התמונות ישנה במוח תחושה של תנועה. [|הנפשה ממוחשבת] היא שם כללי לסוג ההנפשה בו משתמשים במערכת ממוחשבת כלשהי לצורך יצירת [|הדימויים] . כיום משתמשים בהנפשה ממוחשבת, בנוסף ליצירת סרטים באורך מלא גם בתור כלי מסייע לצורך יצירת אפקטים מיוחדים אשר אותם לא ניתן להשיג בצילומים חיים מסיבות תקציביות, מלאכותיות או אחרות (לדוגמה - הסרט [|פארק היורה] בו רובם הגדול של הדינוזאורים נעשה באמצעות טכניקות של הנפשה ממוחשבת, מסיבות ברורות). הנפשה ממוחשבת תלת ממדית היא זו שבה [|עיצוב] הדימויים נעשה באמצעות [|תוכנות] המדמות מבנה של גופים [|במרחב תלת ממדי]. תהליך יצירת הדימוי הוויזואלי כולל יצירת [|מודל] ממוחשב של הגוף אותו רוצים להציג, ותהליך נוסף המכונה Render. בתהליך זה יוצר המחשב (על פי מערכת חוקים סבוכה למדי) תמונה מתוך המודל, באמצעות שימוש בפרמטרים כגון זווית ה [|מצלמה], ה [|תאורה] , מרקם המשטחים ועוד. לדוגמה: [|צעצוע של סיפור] - סרט ההנפשה הממוחשבת הראשון באורך מלא בו נעשה שימוש בטכניקות עבודה בתלת ממד. בסרט זה נעשה שימוש ב-117 מחשבים נפרדים (פועלים במקביל) שכללו 294 מעבדים לצורך פעולת ה-Render. פעולה זו ארכה, בחישוב כולל, כ-800,000 שעות מעבד. בהנפשה ממוחשבת דו ממדית שיטת העבודה דומה יותר להנפשה קלאסית דו ממדית. כמו בהנפשה קלאסית, גם בזו הממוחשבת עובדים באמצעות שכבות המונחות זו על גבי זו כדי ליצור את התוצאה הסופית. בניגוד להנפשה קלאסית, כאן משתמש ה [|אנימטור] בחומרים שאינם בהכרח [|פיזיים], אלא לרוב [|דיגיטליים]. הנפשה קלאסית דו ממדית (נקראת לעתים Compositing- הרכבת שכבות) משמשת באופן נרחב בתעשיית [|הסרטים] וה [|טלוויזיה]. כמעט כל סרט המוצג היום עובר בשלב זה או אחר עיבוד, תוספות ותיקונים במערכת הנפשה דו ממדית ממוחשבת. דוגמה: [|סאות' פארק - הסרט] (1999). <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;">**//__ פיתוח סרטי אימה בעזרת __//** **//__ FMRI __//** <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; text-align: right; unicode-bidi: embed; vertical-align: top;"> סורק fMRI, הוא מכשיר דימות תהודה מגנטית תפקודית (משמש למדידת תפקוד מוחי -חוקרים גילו שלאחר שמשתמשים באזור מסוים במוח יורדת זמנית עוצמת אות ה-MRIבאזור זה. חוקרי המוח מנצלים תופעה זו כדי ללמוד אילו אזורים במוח פעילים כאשר מבצעים מטלות שונות. לדוגמה, מצלמים את המוח בזמן מנוחה ולאחר מכן מצלמים את אותו אזור, בזמן שמראים לנבדק תמונה או משמיעים לו קול מסוים. השוואה בין שתי תמונות ה-MRI מזהה את האזור במוח שהיה בשימוש. דימות תהודה מגנטית מבוסס על [|תהודה מגנטית גרעינית] - NMR.).חברת MindSign, חברה מסן דייגו לשיווק מכשור נוירולוגי, אשר משתמשת במכשירFMRIבשלוש השנים האחרונות כדי לסייע להוליווד ליצור סצנות מפחידות יותר בהתבסס על תגובותיהם העצביות של אנשים למה שהם רואים על המסך. בסוף 2009 ראה פיטר כץ, מפיק סרטים עצמאיים, כתבה בתכנית 60 דקות על שיווק-נוירולוגי, ותהה מה יוכלו סריקות fMRIללמד אותו על סרט האימה החדש שלו, PopSkull. הוא קרא על MindSignבוויקיפדיה ופנה להבארד. מה שמביא לכך שה- fMRIמתאים במיוחד לסרטי אימה, טוענים הבארד וכץ, הוא אזור במוח הנקרא אמיגדלה, שמדענים זיהו בו את האחראי לתגובות הבסיסיות ובעיקר לפחד. אם סריקת fMRIמראה פעילות באמיגדלה, ניתן להסיק שהאדם מפחד. אם תסרקו מספיק מוחות ותעשו ממוצע של התוצאות, תוכלו ללמוד מה הן הנקודות הרגישות אליהן מגיב המוח, ותוכלו להתמקד בגורם הפחד, להגביר אותו ולצפות בתגובת האמיגדלה. לאחר שפעלו בעקבות הקווים המנחים האלה, היו תוצאות המבחנים המוקדמים של כץ והבארד דווקא מפתיעות. צילום של יד מתגנבת לאורך קיר עוררה יותר תגובה באמיגדלה מסצנה שבה הדמות הרעה קופצת מתוך השיחים - בדיוק ההיפך מהחוקים הקבועים בהפקת סרטי הפחד. חודשים ספורים מאוחר יותר, תיאר כץ את הניסוי שלו לאחים דרו וג'ון דאודל, הבימאים של להיט הזומבים Quarantineוסרט המתח של מפיק הסרטים מ. נייט שיאמלאן - Devil, שייצא בקרוב לאקרנים. הדאודלים הסתקרנו, והעבירו לכץ סצנה אחת מתוך הסיפור על הרוצח-הסדרתי - The Poughkeepsie Tapes. הניסוי נערך על כ-6 אנשים. תיקון עריכה אחד ברור מסתמן באופן מיידי. ממש לפני סמן השנייה ה-16, חושפות הסריקות פעילות מוגברת באזורי המוח הקשורים לפעילות ראייה, שמיעה וביצוע, כמו גם משמעות אישית. הדבר מצביע על כך שלא רק שהסצנה מפחידה את שפני המחקר, אלא שהם גם הפנימו את הפחד, ויצרו תגובה חזקה יותר לתמונות על ידי כך שהם משייכים אותם לחייהם הפרטיים. בשנייה ה-16, משנים האחים דאודל את צבע הסרט מצבעי אור עשירים לירוק-אפור מלוכלך יותר. יוצרי הסרט התכוונו להגביר את המתח לפני הופעת הרוצח, אבל, מסיבות לא ברורות, בשנייה שהצבע עובר לירוק, מראה הסריקה שהמוח של הצופה מתחיל להתנתק. בשניות הבאות יורדת פעילות המוח באופן משמעותי. הסרת הפילטר הירוק לבדו תעורר תגובה נוירולוגית חזקה יותר ותהפוך סצנה מפחידה למפחידה יותר. הבארד מקווה שסוג העריכה מחדש, המבוסס על מידע מהסוג הזה, יהפוך לשימוש נפוץ.

<span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;">**//__ נספחים __//** <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> רצף תמונות מתוך הסרט "הנשיקה" אשר הרעיש את קהל הצופים בשנת [|1896]  http://he.wikipedia.org/wiki/))

<span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> תמונה מהסרט "הולדת האומה": <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> השתוללות אנשי הקו קלוקס קלאן (http://he.wikipedia.org/wiki/)

<span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; tab-stops: 72.9pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> האחים לומייר []



<span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="color: windowtext; font-size: 12pt; line-height: 150%; text-decoration: none; text-underline: none;">[|פליקס החתול], כוכב הראינוע המונפש הראשון( []) <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> הקינטוסקופ [])  **//__ תהליך יצירתו של סרט קולנוע __//** בתהליך יצירת סרט יש מספר שלבים:  <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l0 level1 lfo2; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> ·  פיתוח: בחירת נושא לסרט ופיתוחו לידי [|תסריט] המאפשר את צילום הסרט.   <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l0 level1 lfo2; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · קדם-ייצור (pre-production): הכנות לקראת צילום הסרט: [|ליהוק] (גיוס שחקנים), גיוס צוות הצילום, בחירת אתרי צילום והכנתם, הכנת ה [|שוטינג סקריפט]. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l0 level1 lfo2; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · צילום: צילום כל הסצנות המרכיבות את הסרט. בדרך כלל מצולם כל [|שוט] פעמים אחדות. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l0 level1 lfo2; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · פוסט-פרודקשן (post-production): [|עריכה] של הסרט, שילוב מוזיקה ואפקטים קוליים ב [|פסקול], הוספת כתוביות פתיחה וכתוביות סיום, יצירת המוצר המוגמר - הסרט. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l0 level1 lfo2; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · הפצה: הקרנת הסרט בפני מפיצים פוטנציאליים, לשם הפצתו לבתי הקולנוע. כאשר הוא מוקרן בפני צופים שאינם דוברים את שפת הסרט, מצורפות אליו בשלב זה [|כתוביות תרגום], שמכילות תרגום של הנאמר בפסקול.

סרט טלוויזיה הוא [|סרט] באורך מלא, אשר נוצר כ [|דרמה] [|טלוויזיונית] בודדת (להבדיל מ [|דרמה בהמשכים] ), ו [|מופק] על מנת להיות משודר ב [|טלוויזיה]. סרטי הטלוויזיה מופקים על ידי אולפני טלוויזיה ואורכם בדרך כלל קרוב לשעה אחת. רוב סרטי הטלוויזיה מופקים בעלויות מינימליות, אך לעתים גם מופקים בעלויות גבוהות מאוד והופכים אף ל [|שוברי קופות]. לעתים רבות סרטי טלוויזיה מופקים בשיתוף פעולה בין חברות הפקה ממדינות שונות. ב [|ישראל] הופקו לאורך השנים סרטי טלוויזיה רבים - הבולטים בהם: " __ [|לחם] __ __" של ﻿__ [|רם לוי] __﻿__, " [|יוסי וג'אגר] " של [|איתן פוקס], " [|מבצע סבתא] " של [|דרור שאול] ו" [|הללויה] " של [|דני סירקין]. קולנוע הוא תחום [|אמנות] העוסק ב [|צילום] ו [|עריכה] של קטעי תנועה ו [|צליל] המשולבים יחדיו ליצירה אחת - סרט קולנוע. קולנוע היא גם מערכת תרבותית, במסגרתה נוצרות מאות ואלפי תוצרי תרבות הנצפים על ידי מיליונים ברחבי העולם.

ליצירתו של סרט קולנוע שותפים אנשים רבים. תיאורי התפקידים ניתנים להלן בהפשטה מסוימת, היינו תיאורי המקצוע עשויים להיות תיאורי מקצוע של כמה אנשי צוות (לדוגמה, תיאור המקצוע של ה [|צלם] מתאים לתיאור העבודה אותם עושים הצלם הראשי ועוזרי הצלם). <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|במאי קולנוע] - לבמאי תפקיד מרכזי ביצירת הסרט, ולו ההשפעה העיקרית על אופיו של הסרט. תפקידו של הבמאי להפוך את ה [|תסריט] למוצר המוגמר - הסרט. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|תסריטאי] - האדם הכותב את עלילת הסרט בפורמט מסוים - ה [|תסריט], שהוא בעצם סיפור, המכיל את דיאלוג הדמויות, מעשיהן ושאר פעולות שיראו על המסך לאחר פעולת הבימוי. לעתים נוצר סיפור העלילה במיוחד לשם הסרט, ולעתים קודם לתסריט [|ספר] או סיפור, שמעובד על ידי התסריטאי לתסריט. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|מפיק] - מנהל את ההפקה של הסרט, מהשלבים הראשונים של קדם הפקה ועד לשלביה האחרונים. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|צלם קולנוע] - מפעיל את [|מצלמת הקולנוע], מתרגם את התסריט למונחים של צורה, [|צבע] וסגנון, מבקר באתרי צילום אפשריים, מסייע לבמאי בהכנת ה [|שוטינג סקריפט] ומכין תוכנית תאורה לפי ה [|סצנות] המצטלמות. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|עורך] - לוקח את החומרים המצולמים, מעבירם למכשיר העריכה (בדרך כלל הם נלכדים למחשב) ומרכיב מהם את הסרט הסופי. העורך דואג למעברים וחיתוכים (קאטים) בין ה [|שוטים] (החומרים המצולמים). בשלב העריכה, אנשי פוסט פרודקשן עושים תיקונים נוספים כמו קול (מיקס ועיצוב פסקול) וצבע ( color correctionאו color grading), מוסיפים קטעי סאונד, במידת הצורך, ולבסוף כתוביות פתיחה וסיום. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|מעצב אמנותי] - מנהל אמנותי - מאפיין את העולם בו מתנהלות ופועלות הדמויות, זאת בצורה, טקסטורה, מרחב וצבע. המעצב עוסק בתכנון מוקדם של האתרים השונים, בין אם באולפן או באתר קיים, בהתאמתם ומינונם ליצירת סגנון ההולם את התרחשות העלילה והדמויות. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|תאורן] - עובד בצמוד לצלם, תפקידו להציב את גופי התאורה השונים בצילומי פנים וחוץ. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|טכנאי הקול] (הסאונדמן) - בודק את המבנה ה [|אקוסטי] של אתר צילום. בוחן את מבנם של החללים מבחינה אקוסטית ואת ההפרעות האקוסטיות בסביבת האתר. בנוסף, טכנאי הקול אחראי לנטרול הרעשים בסט הצילום, לעיבוד ההקלטות ולבחירת ה [|מיקרופונים] שישמשו להקלטת הסרט. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0.25in 0pt; mso-list: l1 level1 lfo1; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; tab-stops: list .5in; text-align: right; text-indent: -0.25in; unicode-bidi: embed;"> · [|שחקן] - מציג דמות בסרט בצורה אמנותית. במסגרת תפקיד זה יכול להיות שידרש מן השחקן [|לרקוד], [|לשיר] או [|להצחיק].
 * //__ אנשי הצוות העיקריים ביצירת סרט __//**

<span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt 0.25in; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; text-align: right; unicode-bidi: embed;">**//__ בבליוגרפיה __//** "דימות תהודה מגנטית." __ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית__. 6 פבר' 2011, 23:15 UTC. 24פבר' 2011, 20:49 <[|http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=%D7%93%D7%99%D7%9E%D7%95%D7%AA_%D7%AA%D7%94%D7%95%D7%93%D7%94_%D7%9E%D7%92%D7%A0%D7%98%D7%99%D7%AA][|&][|oldid=10048592]>. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 150%; margin: 0in 0in 0pt 0.25in; mso-margin-bottom-alt: auto; mso-margin-top-alt: auto; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> " __הנפשה." ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית. 31 ינו' 2011, 11:09__ __UTC. 31ינו' 2011, 13__ :48 <<span style="color: windowtext; font-size: 12pt; line-height: 150%; text-decoration: none; text-underline: none;">[] >. <span style="background: white; direction: rtl; display: block; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed; vertical-align: top;"> סלזניק בריאן.__התגלית של הוגו קברה.__ ירושלים: כתר ספרים, 2008.

<span style="background: white; direction: rtl; display: block; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed; vertical-align: top;"> סטיבן קוטלר. " סורק מוח: המדע בשירות פרדי קרוגר", __נענע 10.__ 29 ליולי 2010, 1 למרץ 2011. <span style="background: white; direction: rtl; display: block; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed; vertical-align: top;"> < [] > <span style="background: white; direction: rtl; display: block; margin: 0in 0in 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed; vertical-align: top;"> "סרט צילום." __ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית__. 30 מאי 2010, 23:17 UTC. 1מרץ 2011, 21:18 <[|http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=%D7%A1%D7%A8%D7%98_%D7%A6%D7%99%D7%9C%D7%95%D7%9D][|&][|oldid=8782202]>. "פלסטיק." __ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית__. 28 פבר' 2011, 18:47 UTC. 1מרץ 2011, 21:13 <[|http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=%D7%A4%D7%9C%D7%A1%D7%98%D7%99%D7%A7][|&][|oldid=10162775]>. "צלולואיד." __ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית.__ 23 יוני 2010, 17:17 UTC. 1מרץ 2011, 21:12 <[|http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=%D7%A6%D7%9C%D7%95%D7%9C%D7%95%D7%90%D7%99%D7%93][|&][|oldid=8897959]>. "קולנוע." __ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית__. 27 דצמ' 2010, 12:57 UTC. 1מרץ 2011, 21:18 <[|http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=%D7%A7%D7%95%D7%9C%D7%A0%D7%95%D7%A2][|&][|oldid=9840642]>. "ראינוע." __ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית__. 19 ינו' 2011, 09:26 UTC. 1מרץ 2011, 21:13 <[|http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=%D7%A8%D7%90%D7%99%D7%A0%D7%95%D7%A2][|&][|oldid=9953207]>.