שיבוט+-+אשחר+ה+-+שירה+ו

toc

=רקע עיוני ומדעי-= שיבוט הוא תהליך שבסופו מתקבל העתק של רצפי DNA,תאים,רקמות או אורגניזמים הזהים מבחינה גנטית, למקור שעל פיו הם נוצרו. מקור המילה "שיבוט" הוא במילה שבט, מכיוון שבתהליך זה נוצר שבט של אורגניזמים או תאים או רקמות בעלי מבנה גנטי זהה. היום,כשאנו משתמשים במונח "שיבוט",אנו מתכוונים לשיבוט באופן מלאכותי,שנעשה ע"י בני האדם. אך למעשה שיבוט הוא תהליך הקורה באופן טבעי בתהליכי רבייה א-מינית.(= תהליך ביולוגי שבו יצור יוצר העתק של עצמו הזהה לו מבחינה [|גנטית], מבלי שיהיה מעורב בתהליך חומר גנטי מיצור אחר). הניסיונות הראשונים לשיבוט יצור חי היו בשנת 1996,במכון רוזלינד,סקוטלנד,ע"י צוות מחקר שבראשו עמד איאן וילמוט.הניסוי הצליח רק לאחר מספר ניסיוניות כושלים.

שיבוט מלאכותי- שיבוט ע"י ה﻿ עברת גרעין
שיבוט מלאכותי הוא שיבוט בהעברת גרעין תא סומטי (תא שאינו תא רביה,לדוג' רקמת שריר). בתהליך זה נשאב גרעין התא מתוך תא הביצית במקומו מוחדר גרעין של תא סומטי מהיצור החי העובר שיבוט. לאחר מכן, תא הביצית מקבל גירוי חשמלי או כימי הגורם לו להתפתח לעובר. בתא המשובט, ישנו חומר גנטי שאיננו זהה לחלוטין לתא המקורי משום שהוא מכיל גם חומרים נוספים אשר מקורם בציטופלזמה של הביצית שאליה הוחדר הגרעין הזר. התרשים הבא מתאר את התהליך:

ד כה שובטו בהצלחה בשיטה זו מספר בע"ח כגון כבשים סוסים, כלבים, פרות, חתולים, אך ברובם נתגלו פגמים ועל כל שיבוט מוצלח היו ניסיונות רבים שנכשלו.

החסרונות בשיטה זו:

תא הביצית שמוחדר אליו הגרעין עומד בלחצים גדולים ובפגיעה משמעותית במעטפת, לכן הסיכון לפגיעה ולמוות של התא הוא גבוה. כדי להבטיח את הצלחתו של הניסוי נעשה התהליך במספר רב של ביציות.


 * החומר הגנטי בתאים סומטים עובר תהליך של [|החתמה גנטית], אשר שונה מזה של תא עוברי רגיל. הבדלים אלו בהחתמה הגנטית עשויים לגרום למומים בהתפתחות העובר המשובט.

תהליך הגירוי של הביצית להתחלת החלוקה אינו מובן לעומקו ולכן אינו יעיל וייתכן שאף גורם לנזקים לא ידועים בהתפתחות העובר.

שיבוט ע"י חלוקת עובר
בשיטה זו מעבירים תאים מהעובר ומאפשרים להם להתפתח לעוברים הזהים מבחינה גנטית לעובר האם. ניתן לבצע את ההפרדה רק בשלב מוקדם שבו התאים עדיין אינם ממוינים לרקמות וכך יהיה ניתן להפרידם לכל סוגי התאים. הפרדת התאים והעברתם מאפשרת לחלק את העובר לשניים או ארבעה עוברים הזהים גנטית.

החסרונות בשיטה זו:


 * <span style="font-family: Arial; font-size: 11pt; line-height: 150%; margin: 0cm 0cm 0pt; tabstops: list 36.0pt left 271.3pt; tabstops: list 36.0pt left 271.3pt;">בשיבוט באמצעות חלוקת עוברים מתקבל מספר קטן יותר של תוצרים (משיטת חלוקת גרעין)
 * <span style="font-family: Arial; font-size: 11pt; line-height: 150%; margin: 0cm 0cm 0pt; tabstops: list 36.0pt left 271.3pt; tabstops: list 36.0pt left 271.3pt;">האפשרות לבחור מאפיינים גנטיים מסוימים קטנה יותר.
 * <span style="font-family: Arial; font-size: 11pt; line-height: 150%; margin: 0cm 0cm 0pt; tabstops: list 36.0pt left 271.3pt; tabstops: list 36.0pt left 271.3pt;">התהליך ממושך יותר ( בהשוואה לשיטה הראשונה)