שיבוט+-+נורית+ק+-+קינמון+ר

= toc =







=שיבוט =

 השיבוט הוא תהליך שבו משכפלים באופן מלאכותי יצור חי מתא גוף של הורה יחיד. השיבוט מייצר העתקים של רצפי DNA, תאים, רקמות או אורגניזמים (יצור חי) הזהים באופן מלא, מבחינה גנטית, למקור שעל פיו הם נוצרו. תהליך השיבוט מתרחש באופן טבעי בתהליכי רבייה אל-מינית שנקראת רבייה וגטטיבית. ברבייה אל-מינית כל פרט נוצר מהורה אחד בלבד וכמו כן כל הצאצאים דומים זה לזה ותכונותיהם זהות להורה ממנו נוצרו. עד היום שובטו בהצלחה מספר בעלי חיים, כאשר הידועה בהם היא הכבשה דולי.

=השיבוט הראשון =

 דולי הכבשה הייתה היונק הראשון ששובט מכל יצור חי. דולי שובטה בניסוי מדעי שנערך בשנת 1996 במכון רוזלינד, סקוטלנד, על ידי צוות מחקר בראשות איאן וילמוט. הכבשה דולי נוצרה מתא רקמה בוגר של עטין, בטכניקת שיבוט שבה מאחים תא ביצה שגרעינו הוסר עם תא סומטי. הניסוי הצליח רק לאחר מספר ניסיונות כושלים- מתוך 277 ביציות מופרות, רק 30 עברו חלוקה, ומתוך אותן שלושים ביציות רק תשעה נקלטו באמהות פונדקאיות והובילו להריון, וכל ההריונות נכשלו מלבד אחד. דולי המליטה שישה טלאים, אך לא האריכה ימים ומתה בגיל שבע בשנת 2003, לאחר שהורדמה. דולי הומתה על מנת למנוע ייסורים נוספים ממחלת ריאות בה לקתה. המחלה אופיינית לכבשים החיות בשבי ואין כל קשר להיותה שיבוט. דלקת ריאות זו הייתה בנוסף לדלקת מפרקים ממנה סבלה. הכבשה דולי היוותה **פריצת דרך** בעולם המדע בתחום השיבוט הגנטי, ומאז שיבוטה שובטו חיות נוספות כגון חתול, פרה וכלב. שיבוטה של דולי חולל סערה ביואתית והעלה את הנושא לסדר היום במקומות רבים, ובכמה מדינות, כולל ישראל, חוקקו חוקים נגד שיבוטים.





= איאן ולמוט = 

 איאן ולמוט נולד  7.7.44 בהמפטון, אנגליה. הוא היה הראשון שבשנת 1996 שיבט יונקים – כבשה בשם דולי. שיבוטו של ולמוט שפורסמה בשנת 1997, דחפה את הרעיון של השיבוט לתוך החדשות ולדיון הציבורי. וילמוט, למד באוניברסיטת נוטינגהם עבור עבודה לתואר הראשון שלו. בשנת 1971 קיבל דוקטורט בהנדסה גנטית חיה מדרווין קולג' של אוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1974 הוא הצטרף למחקר בבעלי חיים בסקוטלנד, במקום שידוע כיום בשם מכון רוזלינד. באמצע שנת 1980, כשעבד על פרוייקט החדרת גנים לתוך עוברי כבשים, הוא שמע על הצלחה בשיבוט בקר. עקב זאת הוא התחיל להתעניין בתהליך השיבוט שהיה קל יותר מהחדרת גנים באופן ידני. ב1990 שכר וילמוט את הביולוג קית' קמפבל לסייע לו בלימודים לקראת השיבוט. עבודתם הפיקה את ההצלחה הראשונה בלידה של שני כבשים משובטים מתאי עובר. ב5 ביולי 1996 הוא השתמש באותו תהליך כדי ליצר את השיבוט הראשון מתאים בוגרים – הכבשה דולי. דבר זה זיעזע את הקהילה המדעית ואת הציבור והפך את הוויכוח על האתיקה לנושא של מחקר ושיבוט. בשנת 1998 קיבל ולמוט את Lord Lloyd of Kilgerran Memorial Prize. כיום הוא מנהל המרכז MRC עבור הרגנרציה לרפואה של אוניברסיטת אדינבורו.



=שיבוט בטבע =

שיבוט מתרחש בטבע באופן תכוף ברוב הארוגניזמים החד-תאיים, לדוגמה בבקטריות, בארכאות ובסוגים רבים של אצות ופטריות - שמשבטים את עצמם בדרך כלל בחלוקת תא בינארית, ולעתים, כמו בשמרים - בהנצה של תא בת מתוך תא אם.השיבוט מתרחש באופן שכיח גם במינים רבים של צמחים, בתהליך של רבייה וגטטיבית. בתהליכים אלו רב הזמן מתנתק ענף או שורש של צמח האם ויוצר שיבוט שלו בנפרד. שיבוט מתרחש גם בתהליך של רביית בתולים המכונה פרתוגנסיס, ובו יוצרת הנקבה עובר או זרע ללא הפריה של זכר, ולכן בתהליך זה נוצרת בהכרח נקבה. תהליך זה מתרחש במינים מסוים של צמחים, רכיכות, חרקים, זוחלים, דגים, ואפילו ידוע על זן של עקרבים הכולל נקבות בלבד ומתרבה אך ורק בתהליך של רביית בתולין. כמו כן, התפצלות של עובר במהלך השלבים הראשוניים של התפתחותו עשויה להוביל להיווצרות של תאומים זהים בעלי מטען גנטי זהה לחלוטין.

=שיבוט מלאכותי =

 שיבוט מלאכותי הוא סוג שיבוט שבו מקור החומר הגנטי הוא תא סומטי (תא שאינו תא רבייה). בשיטה זו נשאב גרעין התא מתוך תא ביצית ובמקומו מוחדר גרעין של תא סומטי מהפרט העובר שיבוט. בשלב הבא הביצית מקבלת גירוי כימי או חשמלי הגורם לה להתחלק ולהתפתח לעובר כאילו הייתה זיגוטה (ה שלב הראשון ביצירת אורגניזם חדש) רגילה. החומר הגנטי בתא המשובט __אינו__ זהה לחלוטין לזה של תא המקור, משום שהוא מכיל גם גנום מיטוכונדריאלי אשר מקורו בציטופלזמה של הביצית שלתוכה הוחדר הגרעין הזר. עד כה שובטו בהצלחה בשיטה זו מספר בעלי-חיים וביניהם יונקים – כבשים, עיזים, פרות, חתולים, חמורים, סוסים וכלבים, אך ברובם נתגלו פגמים שונים ועל כל שיבוט מוצלח היו ניסיונות רבים שלא הצליחו. עד כה אין הכרה במקרה בו הצליחו לשבט עובר אנושי בשיטה זו. שיטה זו סובלת ממספר מגבלות: 1. תא הביצית אליו מוחדר הגרעין נאלץ לעמוד בלחצים אדירים ובפגיעה במעטפת, ועל כן הסיכוי לפגיעה ולמוות של התא הוא גבוה. כדי להגדיל את סיכויי ההצלחה נעשה התהליך במספר רב של ביציות. 2. תהליך הגירוי של הביצית להתחלת החלוקה אינו מובן לעומקו ולכן אינו יעיל וייתכן שאף גורם לנזקים לא ידועים בהתפתחות העובר. 3. החומר הגנטי ביצור המשובט נלקח מתא בוגר אשר מכיל טלומרים (רצפי DNA בקצוות הכרומוזומים) קצרים יחסית. הטלומרים מתקצרים עם הגיל ואורכם משפיע על תהליכי הזדקנות, ולכן קיים חשש שיצורים משובטים יהיו בעלי טלומרים קצרים ויזדקנו באופן מואץ. 4. החומר הגנטי בתאים סומטים עובר תהליך של החתמה גנטית, אשר שונה מזה של תא עוברי רגיל. הבדלים אלו עשויים לגרום למומים בהתפתחות העובר המשובט.

=שיבוט על ידי פיצול עובר =

שיטת שיבוט פשוטה זו מוגבלת לשיבוט של עוברים בשלבי התפתחות ראשוניים לפני התמיינות התאים. השיבוט הוא בעצם פיצול של צבר תאי העובר בשעות הקיום הראשונות שלו, כי בשלב זה מספר התאים בו מועט ואינם ממוינים לרקמות- ולכן ניתן להפרידם זה מזה ליצירת מספר זיגוטות אשר יתפתחו עצמאית. שיטה זו יוצרת עוברים תאומים בעלי מטען גנטי זהה לחלוטין, וכך ניתן לקבל מעובר יחיד מספר בלתי מוגבל של עוברים זהים גנטית. שיטה זו משמשת ליצירת עוברים לצורך מחקר בתאי גזע ובטיפולי פוריות.

=<span style="color: #ff3300; direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; font-size: 14pt; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: center; unicode-bidi: embed;">שיבוט מולקולרי =

<span style="direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: justify; unicode-bidi: embed;">שיבוט מולקולרי הוא מונח המתייחס ליצירת שבט של תאים בעלי מקטע של רצף גנטי, שהוחדר לתוכם באופן מלאכותי בשיטות של הנדסה גנטית. בשיבוט מולקולרי מוחדר רצף של DNA אל תוך פלסמיד המשמש כוקטור להעברת חומר גנטי ומאפשר סלקציה לטובת התאים המכילים אותו. סלקציה זו נעשית בדרך כלל באמצעות גן המקנה עמידות לאנטיביוטיקה, אשר מוחדר יחד עם המקטע הגנטי הרצוי ומעניק עמידות לאנטיביוטיקה באותם תאים להם הוחדר המקטע בהצלחה. וקטור זה מוחדר לתא בשיטות כימיות או חשמליות ומשתלב בגנום של התא במקצת מהתאים. לאחר סלקציה לטובת התאים המכילים את הווקטור, מתקבל שבט של תאים שעברו תהליך של שיבוט מולקולרי.

=<span style="color: #cc0000; direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; font-size: 14pt; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: center; unicode-bidi: embed;">שיבוט מינים נכחדים =

<span style="direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: justify; unicode-bidi: embed;">היכולת להחזיר לחיים מינים שנכחדו או הצלת מינים בסכנת הכחדה בעזרת שיבוט, משמשת מוטיבציה למחקר מדעי רב. נעשו ניסיונות לשימוש באם פונדקאית ממין שונה מזה של היילוד כדי לאפשר לידה של מין נכחד. בשנת 2000, פרה שימשה אם פונדקאית לעובר משובט של זן תאו הנמצא בסכנת הכחדה. נעשו גם ניסיונות לשבט ממותה בעזרת חומר גנטי משרידי ממותה קפואה אך כשלו בשל האיכות הנמוכה של ה-DNA העתיק. ניסיונות דומים היו בתקווה לשחזר את הגנום של זאב טסמני, אשר נכחד בשנת 1936, אך כשלו אף הם מפני הקושי בשחזור הגנום המלא. מתוך שאיפה לשמור על האפשרות להצלת מינים נכחדים, גן החיות בסן דייגו מחזיק בדוגמאות קפואות של DNA ממינים בסכנת הכחדה ואף של מינים שהוכחדו, אולם מדענים ופעילי איכות הסביבה רבים מתנגדים לגישה זו בטענה כי היא עלולה לגרום לזילות במעמדם של מינים נכחדים ולהכשיר את הקרקע להרס בתי גידול ושמורות טבע.



=<span style="color: #993366; direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; font-size: 14pt; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: center; unicode-bidi: embed;">האם נעשה שיבוט אנושי? =

<span style="display: block; font-family: Tahoma; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: justify;">אחת מההונאות החמורות במדע סבבה סביב שיבוט עוברים אנושיים. בשנת 2004 טען וו סוק הואנג, מדען ידוע מהאוניברסיטה הלאומית בסיאול, (שהיה הראשון לשבט בהצלחה כלב), כי הצליח לשבט עוברים אנושיים לראשונה בעולם. אולם, בעקבות חשדות שצצו בנוגע לדרך ניהול המחקר, התברר בסוף שנת 2005 כי תוצאות אלו היו מזויפות ועל כן האפשרות של שיבוט עובר אנושי עדיין מוטלת בספק. דת הראלים טענה בשנת 2003 כי החברה קלונואיד הצליחה לשבט תינוקת אנושית בשם איב. מעולם לא הוצגו ראיות לטענות אלו וכנראה שמדובר בגימיק של יחסי ציבור. גניקולוג איטלקי, ד"ר סברינו אנטינורי, טען מספר פעמים מאז 2002 כי הוא סייע בתהליכי שיבוט אנושי ברחבי העולם. טענות אלו מעולם לא אוששו והתקבלו בספקנות רבה אצל הקהילה המדעית. באוקטובר 2003, בוועידת הפוריות שהתקיימה בסן-אנטוניו שבארצות הברית, הציגו רופאים סינים בראשותו של ג'ון ז'אנג מבית הספר לרפואה בסין, פרטים על ניסוי רפואי שבו נולדו תינוקות בעלי מטען גנטי משלושה הורים; התינוקות מתו כעבור זמן קצר. הרופאים לקחו ביצית מתורמת והפרידו מתוכה את הגרעין המכיל את החומר הגנטי. אז החדירו לתוך המעטפת (הציטופלזמה) את הגרעין שנלקח מביצית האישה המטופלת, ויצרו ביצית חדשה באמצעות גירוי חשמלי שהוביל למיזוג הגרעין בתוך המעטפת. את הביצית הפרו עם זרע שנלקח מהאב. נכון לעכשיו, לא התקיים שיבוט אנושי מוצלח או מוכח עד היום.

=<span style="color: #9900cc; direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; font-size: 14pt; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: center; unicode-bidi: embed;">שאלתו החוקית של השיבוט =

<span style="direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: justify; unicode-bidi: embed;">__ההתנגדות לשיבוט__ המתנגדים, בעיקר בקרב זרמים דתיים שונים, טוענים כי תהליך השיבוט הוא בעצם פגיעה בסדר הטבעי ולקיחת תפקיד הבורא. הכנסייה הקתולית מתנגדת באופן עקרוני לכל מחקר אשר עושה שימוש בעוברים אנושיים, כיוון שהיא רואה בהם יצור אנושי בעל זכויות מלאות, ולכן המחקר בהם לדעתם הוא רצח. טענה נוספת בציבור נגד השיבוט היא משום שהתהליך עלול להיות מנוצל לרעה, לדוגמה תוכנית השבחת הגזע הארי בגרמניה הנאצית או יצירת צבא-על של משובטים, או למטרות של אאוגנטיקה, שהיא פילוסופיה חברתית התומכת בהשבחת הדורות הבאים באמצעות סוגים שונים של התערבות ברבייה ובתורשה. גם בקהילה המדעית קיימת טענה כי תהליך השיבוט הוא מסובך ומסוכן, ועשויות להתעורר בעיות בריאותיות רבות בעוברים אנושיים ולא אנושיים משובטים וסיבוכים במהלך ההיריון. לכן שימוש בתהליך ליצירת צאצאים מהווה סכנה גם לתינוק המשובט וגם לאם הפונדקאית.

__תמיכה בשיבוט__ התומכים בפיתוח טכנולוגיות של שיבוט אנושי טוענים כי רק בעזרת טכניקה זו ניתן יהיה לייצר תאי גזע עובריים שיאפשרו ייצור רקמות ואברים להשתלה, ללא דחייה על ידי המערכת החיסונית, ובנוסף פיתוח טיפולים לריפוי מחלות ומומים. תומכי השיבוט סוברים כי הסכנות הרפואיות הכרוכות כיום בשיבוט הינן אך ורק בקשר טכנולוגי, אשר ייפתר בתוך שנים מעטות ולכן סכנות אלה היא לא סיבה מוצדקת נגד שיבוט.

=<span style="color: #006600; direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; font-size: 14pt; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: center; unicode-bidi: embed;">שיבוט בהלכה =

<span style="direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: justify; unicode-bidi: embed;">רוב הרבנים לא רואים בשיבוט כל איסור הלכתי משום שהשיבוט אינו אלא סוג חדש של הפריה מלאכותית. כל זמן שהוא נעשה לצרכים חיוביים אין סיבה לאסור אותו. ברם, בגלל ההשלכות הפוטנציאליות מרחיקות ההלכה, יש ששמו על השימוש בו מגבלות רבות ויש שהתנגדו אליו לגמרי.

=<span style="color: #339933; direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; font-size: 14pt; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: center; unicode-bidi: embed;">השיבוט בארץ =

<span style="display: block; font-family: Tahoma; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: justify;">בישראל נאסר השיבוט על פי חוק איסור התערבות גנטית. חוק זה אוסר שיבוט עוברים אנושיים לצורכי רבייה, אך אינו אוסר על מחקר בשיבוט ובתאים עובריים שאינו מוביל להולדת אדם.

=<span style="color: #336600; direction: rtl; display: block; font-family: Tahoma; font-size: 14pt; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: center; unicode-bidi: embed;">יתרונותיו ושימושים עתידיים רפואיים לשיבוט =

<span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> א. אפשר יהיה לחדש תפקוד של תאים שנפגעו, או החלפת תאים שמתו בתאים אחרים שישובטו בטכניקות הללו. ב. יהיה ניתן לעצור תרבות בלתי מבוקרת של תאים סרטניים, ובכך לרפא מחלות ממאירות. ג. יכולת יצירה של בני אדם בעלי תכונות חיסוניות זהות אשר יאפשרולהם לשמש כתורמי איברים זה לזה, או יכולת שיבוט של בעלי חיים שיהיו להם תכונותמתאימות לשמש כמקורות לאיברים עבור השתלה. ד.יכולת לפתור את בעייתם של זוגות עקרים, שטכניקות הפוריות המודרניות האחרות לא פותרות את בעיותיהם.

ביבליוגרפיה

דעת- לימודי יהדות ורוח, 2010, 14.2.11 <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> []>.

הארץ Online, 17.2.11, 7.2.11 <[]>.

עדן, אמיר. "שיבוט", ביולוגיה על כנפי הסנונית 1997. מתוך: גלילאו 27, 1998, 13.2.11 []>.

<span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> "שיבוט." ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית. 22 פבר' 2011 <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <[]>. <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"> <span style="direction: rtl; display: block; line-height: 12pt; margin: 0cm 0cm 0pt; text-align: right; unicode-bidi: embed;"><span style="direction: rtl; font-size: 90%; line-height: 0px; margin-bottom: 0pt; margin-left: 0cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm; overflow-x: hidden; overflow-y: hidden; unicode-bidi: embed;">